Із поданих простих речень за до сполучників утворіть і запишіть складносурядні речення. В утворених реченнях підкресліть ГО. 1. Сонце золоту пряжу пряло на Дніпрі. В степу білими як молоко гречками меди пахли...
2. Дмитро увійшов у голубі жита. Вони прикрили його прогрітими хвилями.
3. Скроні вже срібні. Сам ще стрункий, свіжий, смаглюватий. Від того сивина на скронях віддає ще більше.
4. Мої літа давно уже на схилі. І знову пориваюсь до зірок.
5. Далеко проскрипіли запізнілі підводи. Настояна тиша нечутно йшла полями, густа й пахуча.
6. Незабаром двері були вже відчинені навстіж. Бійці, поваливши в будинок, разом обійшли, обнишпорили його весь.
7. Світлу тишу лиш коники сюрчанням Синички, стрибаючи в гіллі, наладжували голос на осінній.
Люди бувають рiзнi. Однi до тебе ставляться добре, iншi погано.
Навiть люди якi до тебе ставляться добре , можуть набрехати тобi щось. Наприклад похвалять тебе за твiй характер ,але скажуть неправду . Самi вони можуть думати iнакше. Як? Наприклад ,що у тебе - поганий , хвальковатий характер.
А ті ,що погано ставляться до тебе то вони може не хочуть з тобою дружити i найчастiше говорять " Ти взагалi нiчого не розумiэш! " ,але через це не треба впадати в кулаки.
Ще коли ти говориш людині що в нього добрий характер а самого в гові думка про друге.Щоб уникнути цього треба презнатися людині без брехні , якщо людина добра та стримана то вона не кинеця до тебе с кулаками.Ось чому слово бува шовковистим.
Запорожці перебили стільки ворогів, що потекла кров потоками в річку і всю її зчервонила. Тільки невеликий загін турецький, втікаючи, встиг перебратися на лівий берег і зник у степу.
Кинулися наші було за втікачами, а коні не хочуть заходити в річку: бояться червоної води. Як уже не намагалися козаки перепливти на той бік — нічого в них не вийшло. Тоді їхній отаман сказав:
— Ну що ж, хлопці... Нехай уже буде ця річка границею з бусурманами — тільки не нашою, а кінською, бо, бачте, коні не хочуть далі йти... А ми ще й у степу знайдемо ворогів і звідти їх колись виженемо...
Так з того часу й прозвали річку Кінською. І, справді, колись була вона границею між Україною та Туреччиною.
1 Мала Катеринівка — смт. Запорізького р-ну Запорізької обл.