Скласти твір на тему "Чи подобається тобі літо?" пропоную так: Літо - одна з найчудовіших пір року. Я люблю його за те, що у цей час школярі просто відпочивають та насолоджуються життям. Літо - це час моря, прогулянок та радощів. Не потрібно щодня прокидатися зрання та йти до школи. Можна просто гуляти з друзями та чарівно проводити час. Влітку всі дерева вкриті зеленню, а за віконечком завжди цвітуть гарні квіточки. Природа радіє разом зі школярами. Проте, влітку буває аж занадто спекотно. Здавалось, що спеку перенести легше, ніж холод. Але це не так. Якщо на вулиці понад сорока градусів, то вже не так хочеться гратися у м'яч чи волейбол. Хочеться просто посидіти в затінку. Отже, літо - гарна пора року, що має власні плюси та мінуси.
Сполучник — це службова частина мови, яка служить для зв'язку однорідних членів речення та частин складного речення. Сполучники не мають власного лексичного значення і не виконують у реченні граматичну роль.
До сполучників належать і, та, й, але, а тощо.
За походженням сполучники поділяються на первісні(і,а,чи,та) і похідні(щоб, якби, проте, буцімто).
Залежно від синтаксичної функції сполучники поділяються на сурядні (і (й), та, та й, а, але, або, чи, прикладкове як) та підрядні (коли, що, як би, наскільки, хоч, мов, наче, часове й порівняльне як).
Літо - одна з найчудовіших пір року. Я люблю його за те, що у цей час школярі просто відпочивають та насолоджуються життям. Літо - це час моря, прогулянок та радощів. Не потрібно щодня прокидатися зрання та йти до школи. Можна просто гуляти з друзями та чарівно проводити час.
Влітку всі дерева вкриті зеленню, а за віконечком завжди цвітуть гарні квіточки. Природа радіє разом зі школярами. Проте, влітку буває аж занадто спекотно. Здавалось, що спеку перенести легше, ніж холод. Але це не так. Якщо на вулиці понад сорока градусів, то вже не так хочеться гратися у м'яч чи волейбол. Хочеться просто посидіти в затінку. Отже, літо - гарна пора року, що має власні плюси та мінуси.
Сполучник — це службова частина мови, яка служить для зв'язку однорідних членів речення та частин складного речення. Сполучники не мають власного лексичного значення і не виконують у реченні граматичну роль.
До сполучників належать і, та, й, але, а тощо.
За походженням сполучники поділяються на первісні(і,а,чи,та) і похідні(щоб, якби, проте, буцімто).
Залежно від синтаксичної функції сполучники поділяються на сурядні (і (й), та, та й, а, але, або, чи, прикладкове як) та підрядні (коли, що, як би, наскільки, хоч, мов, наче, часове й порівняльне як).