МІЛЕДІ ВАЛЯ І СЕР МИТЯ Був звичайнісінький ранок. Надворі лежав звичайнісінький сніг. Валя
і Митя, як завжди, йшли до школи разом. Неподалік від школи зустріли
незнайомого чоловіка. Кремезного, засмаглого, у кашкеті моряка далекого
плавання. Він одразу сподобався і Валі, і Миті.
Певне, йморяк звернув увагу на хлопчика й дівчинку, бо спочатку він
уповільнив ходу, потім по-дружньому всміхнувся і нарешті сказав:
Вибачте, мiледi, вибачте, сер! Мені здається, удами замерзли руки.
Якщо ви дозволите, я донесу портфель. - І перш ніж Валя і Митя второ-
пали, що й до чого, моряк узяв із рук дівчинки портфель і пішов поруч.
Усю дорогу до школи він говорив весело й дотепно. А перед самими
дверима віддав Валин портфель Миті, попрощався і зник.
Мабуть, на тому все і скінчилося б. Але наступного дня Валя зупини-
лася на тому самому місці й серйозно сказала:
Сер, у мiледi змерзли руки. Візьміть портфель!
I Митя, покліпавши очима, взяв портфель. З того дня ця гра повторюва-
Лася багато разів. Та ось перед самими дверима школи Валя і Митя зіткну-
лися з Віктором Буковим і Андрієм Подосском.
- Хм! - Xмикнув Віктор.
- Ви тільки гляньте на цю парочку. Митю, ти
що, віслюк? Чи вона хвора?
ервонів! - заволав на всю вулицю Андрій Подосек.~~Випишiть iз
речень тексту два дiеслiвних та два iменних словосполучення
Держи)) С моей курсовой кусок))
Римське право є цінним не лише як архаїчний пережиток минулого. Не дивлячись на те, що ось уже понад тисячоліття правознавці активно користуються римськими юридичними концепціями, поглядами, поняттями, конструкціями, системою нормативно-правового регулювання, заснованою на ідеях формальної рівності і незалежності учасників ринкових відносин та багатьма іншими аспектами римського права, в ньому залишився величезний простір для переосмислення та вдосконалення відносно сьогоденних реалій. Так, щоразу економічні та соціальні еволюції змушують нас звернутися до досвіду правового розвитку країн. У більшості з них наука приватного права ґрунтується на римському праві, що повертає нас до даної теми.
А, на думку італійського соціолога Ново Дізіонаріо волонтер – “це громадянин, який вільно, а не для того, щоб продемонструвати свої моральні зобов’язання чи законні обов’язки керується ідеєю суспільної та приватної солідарності. Волонтер, одного разу показавши здатність виконувати свої громадянські та власні обов’язки, надалі переходить в цілковите розпорядження суспільства, сприяє рішенню місцевих проблем надаючи пріоритет відвідуванню бідних та знедолених ”
Зараз волонтерство – потужний соціально-суспільний рух, спроможний прийняти на себе частину повноважень державних соціальних установ. Поняття “волонтер” і “волонтерство” є дуже широким.
В основу добровільності покладена здатність однієї людини безкорислива, у більшості випадків анонімно виконувати роботу на благо інших. Тобто, частину часу, енергії, знань, досвіду волонтер витрачає на виконання діяльності, яка приносить користь іншим людям чи суспільству в цілому. Однак, термін “волонтерство” означає передусім діяльність на основі добровільної волі.
На думку І.Д. Звєрєвої, волонтерський рух – це доброчинна робота, яка здійснюється фізичними особами на засадах неприбуткової діяльності, без заробітної плати, без просування по службі, заради добробуту та процвітання спільнот та суспільства в цілому. Людину, яка добровільно надає безоплатну соціальну до та послуги інвалідам, хворим особам та соціальним групам, що опинилися в складній життєвій ситуації, називають волонтером. [7, c. 25]
В Законі України “Про соціальну роботу з дітьми та молоддю” визначено, що волонтерський рух – добровільна, доброчинна, неприбуткова та вмотивована діяльність, яка має соціально корисний характер.
Волонтерський рух – це природно, і можливо він тільки у вільному, незалежному демократичному суспільстві. Служіння суспільству виховує громадянські почуття, а волонтерський рух, зокрема, є оптимальною умовою прояву альтруїзму гуманності для самореалізації та самовдосконалення людини будь-якого віку.
Волонтерський рух – це рух по наданню безкорисливої до тим, хто її потребує. Під цим поняттям розуміють волонтерські дії, як на місцевому, так і на державному рівнях, і разом з цим, як двосторонні та міжнародні програми. Волонтери відіграють різносторонню роль в розвитку та добробуті країн. В рамках національних програм і програм ООН сприяють розвитку гуманітарної до технічного співробітництва, пропаганди прав людини, демократії та миру.
Волонтери не отримують матеріальної до у вигляді заробітної плати, проте вони мають дещо інше – розвиток власних здібностей, моральне задоволення, відчуття власної необхідності тим , хто потребує до відчуття, що вони приносять користь, отримують нові знання. Скільки в світі волонтерів, стільки і мотивів безкоштовної роботи.
У сучасній Україні волонтерство набуває масового поширення. Символ волонтерів України – жовтий колір вбрання – означає тепло сонця, самовідданість і послідовність у бажанні зробити навколишній світ кращим.
Так, як більшість волонтерських угрупувань виникає стихійно та бере участь у одноразових акціях, існує нагальна необхідність розробки системного підходу до залучення волонтерів, організації їх діяльності та підтримки розвитку волонтерського руху. Головну роль у зміцнені позиції добровольців та формування позитивного ставлення громадськості до їх діяльності відіграє впровадження системи навчання волонтер