6. Установити відповідність між реченнями і типами вставних конструкцій, ужитих у них. А Юні друзі, ви, певна річ, полюбляєте мандри. 1 Вставне слово. Б Література, за висловом письменника, напо- 2 Вставне словосполучення. внює ідеї плоттю й кров'ю (І. Цюпа). В В ім'я миру і злагоди народів, напевне, кожний 3 Вставне речення. із нас не пошкодує віддати розум і здібності, віддати всі найкращі сили своєї душі (О. Гончар). Г А я хвилинку виберу, скажу, про командира (отак за першим спогадом і другий виплива): душа у нього щира... (А. Малишко). Д А ці вміння розмовляти і слухати (як зазначає більшість учених-психологів) дуже важливі для людини (З журналу). Е Мабуть, не злічити всіх визначень сили і краси народного поетичного слова (Г. Бойко).
Зима - моя улюблена пора року. Коли землю вкриває білий пухнастий сніг, я дуже люблю кататися на санчатах та лижах. Біля нашого будинку є каток, тобто і на ковзанах можна кататися досхочу. Зимою надворі завжди повно дітей та дорослих, і всім весело. Малеча ліпить сніговиків та грає у сніжки, більш старші діти та підлітки залюбки гоняють у хокей. А як весело кататися з гори! Навіть батьки не можуть втриматися від того, щоб скатитися з гірки.
А ще я люблю зиму за те, що саме зимою ми святкуємо День Святого Миколая, Різдво та Новий Рік. Я дуже люблю дарувати та отримувати подарунки. Ну, і зимові канікули я теж дуже люблю. Ми завжди намагаємось кудись з'їздити. Наприклад, минулого року ми всією родиною їздили у Карпати та відвідали чудове місто Львів. Зимою дуже багато розваг. Тому для мене зима - найвеселіша пора року.
Объяснение:
Жизненные трудности необходимо преодолевать
В жизни каждого из нас рано или поздно случаются определенные трудности. И чтобы их преодолеть, нужно иметь очень большую выдержку и силу воли. А главное – это научиться жить с этими трудностями, поскольку человек не в состоянии преодолеть каждую преграду на своем пути.
Поэтому надо знать, что жизнь – это прежде всего то, что происходит с тобой в данный момент и не более того. То есть то мгновение, в которое Вы читали эту строчку, и было Вашей жизнью в эту секунду.
Чтобы лучше понять то, что я хочу Вам объяснить, представьте себе такую картину: понедельник, утро, Вы просыпаетесь в своей постели и продолжаете лежать. В то же время Вы понимаете, что надо вставать, завтракать, одеваться и идти на работу или в школу. Вы даже можете себе представлять, как это будете делать, но пока – продолжаете лежать. Смотря на часы, Вы говорите себе, что, пока секундная стрелка не дойдет до конца циферблата, Вы не встанете с кровати. Продолжаете лежать, и Ваш мозг понимает, что всего через несколько секунд Вам придется вставать и идти работать, но пока Вы лежите. И вот эти секунды, которые Вы лежите и думаете о будущем – и есть Ваша жизнь. Потом, конечно, Вам придется встать и идти на работу, и это станет Вашей жизнью. Но пока все это в будущем, а жизнь – это настоящее.