3 Прочитай/перепиши текст, ставлячи прикметники з дужок у потрібній формі. Устав пропущенi букви. Настала (раннiй) осінь, але в садах не було ні (рожевий) яблук, нi (пурпуровий) слив. Не пурхали (гамiрливий) пташки. А в boxed ...ni не my- нали (веселий) пiснi (за К. KHM) .
Та ось кілька (бешкетний) хлопчаків поруйнували (пташиний) гнізда. (Бiдолашний) птахи покинули сади і вже до них не поверталися.
Минули осінь і зима, почалися (весняний) дні, але в садах було тихо й сумно. (Шкідливий) гусінь, яку (працьовитий) птахи винищували тисячами, p0...B( водилася бе...перешкодно й поїдала на д...ревах не лише цвіт, а й листя.
у (сусідній) с...лі було багато садів. Навеснi д...рева цвіли й ро...ли вали пахощі. У (густий) зел...нi ïхнього гiлля i за (яскравий) сонця, і за (білолиций) мiсяця було чути (веселий) u,.. бетання пташок.
Звичайно, людина не повинна все життя працювати тільки заради грошей. Але от на Заході (а тепер часто й у нас) студент у вільний від занять час виконує роботу, до якої не лежить душа, щоб оплачувати своє навчання. Так, він працює заради грошей. Але ж і заради того, щоб у майбутньому працювати там, куди його покликало серце. Праця в тій області, до якої є схильності й інтерес, праця за велінням серця і розуму розкриє в людині всі її здібності, таланти, а може, і геніальність. Оцінка такої праці — не менш важлива обставина, ніж визнання її суспільної значимості, користі. І не слід приховувати від себе і навколишніх, що ти хочеш одержувати за свою працю більше грошей. Кожна праця повинна бути оплачена відповідно, інакше людина втрачає стимул до неї. Як здорово, коли робота — це не тільки б добування засобів для існування. Улюблена робота — це так багато для людини! Улюблена — але не безкоштовна.
Гідна оплата праці дає людині можливість не думати постійно про хліб насущний, а зосередитися на підвищенні своєї кваліфікації, на вивченні досвіду колег, зрештою — на підвищенні свого інтелектуального рівня. Це вже справжня творчість у праці. Заради такого задоволення, щастя, радості варто працювати до сьомого поту.
Коли ми чуємо, що країну захлеснуло хабарництво, ми дружно обурюємося. Брати хабарі, як і давати їх, — це аморально, негідно. Але я нещодавно почув, що в лікаря-реаніматора дитячого відділення при пологовому будинку оклад 225 гривень. І не в початківця, а в того, що має за плечима десять років роботи. Від нього, його праці залежить найголовніше — життя немовляти. Я не буду засуджувати цього лікаря, якщо він не відмовиться від добровільної платні за працю від нескінченно вдячних батьків. За вимагання грошей у подібних і інших ситуаціях людський суд суворий. Та й не тільки людський.
І все-таки: заради чого працює людина? Заради того, щоб утримувати себе, свою родину, протриматися, так би мовити, "на плаву", або заради того, щоб реалізувати свої здібності, свої таланти, свої амбіції, навіть своє честолюбство? Я вважаю, що поштовхом, можливо, і є перше, але будь-яка людина все-таки мріє чогось досягти в цьому житті, розкрити свої здібності, показати, що вона не гірша за інших, що вона чогось варта.