Якій порі року прокидались Мумі-тролі?
а) влітку; б) взимку; в) весною
Що робив Тато Мумій-троль?
А) пив каву; б) читав газету; в) дивився телевізор.
Для чого пристосували капелюх?
а) для носіння татом; б) для носіння Муммі-тролем;
в) для кошика із сміттям.
На кого перетворився Мумі-троль?
а) на чудернацьке звірятко; б) на хмаринку; в) на маленького
бегемотика.
Хто був ворогом Мумі-тролів?
а) Комашиний Лев; б) Мурашиний Лев; в) Комариний Лев.
На кого перетворився Лев?
а) на зайчика; б) на білочку; в) на їжака.
Що Мумі-тролі зробили із капелюхом?
а) скинули у воду; б) скинули з гори; в) скинули у прірву.
Від кого почув історію Нюхмумрик?
а) від сороки; б) від Хропусі; в) від Чмиха.
Що збирав Чарівник, літаючи на чорній пантері?
а) діаманти; б) рубіни; в) сапфіри.
Що хотів знайти Чарівник?
а) Королівський діамант; б) Королівський рубін; в) Королівський сапфір
Чого злякались Мумі-тролі?
а) що Чарівник їх знайде; б) що Чарівник дізнається, у кого був капелюх;
в) що Чарівник забере їх на Місяць.
Чим закінчилася казка?
А) Мумі-тролі поснули; б) Чарівник знайшов свого капелюха; в) Чарівник і Мумі-тролі потоваришували.
Сходство портрета Тропинина с подленником поразительна.Фигура поэта развернута на зрителя. Спокойное и сосредоточенное лицо. Рука украшена мистическим перстнем.Домашняя одежда в данном случае не "Товарищ неги праздной",а свободная одежда свободного человека.Художник подчеркивает значимость частной жизни,возросшую в эпоху романтизма. Между портретами Пушкина Тропинина и Кипренского-знаменательная противоположность. Интимный,"расстегнутый" Пушкин у Тропинина и Пушкин строго подтянутый у Кипренского.Образ поэта созданный Кипренским более торжественный,отличается приподнятостью,большей силой обобщения,а Пушкин Тропинина более прост и понятен.
Следующая часть стихотворения (23 строки) - элегия, наполненная пушкинскими реминисценциями. Отсутствие элементов говорного стиха позволяет создать особую напевность строф.
Вторая часть наполнена антитезами, иллюстрирующими невозможность понимания между поэтом и "светом", толпой. В первой части автор взывал к толпе, теперь обращается к поэту.
Последние шестнадцать строк, написанные, как вспоминают современники, чуть позже, требуют историко-биографического комментария и связываются с проблемами, затронутыми в пушкинской "Моей родословной".
Важно отметить и тему справедливого суда, связанного в представлении Лермонтова с будущим: "Божий", "грозный", неподкупный суд, который невозможно обмануть.