УСТАНОВІТЬ ВІДПОВІДНІСТЬ МІЖ ЗАСОБОМ КОМІЧНОГО Й УРИВКОМ ІЗ ТЕКСТУ П*ЄСИ МОЛЬЄРА "МІЩАНИН-ШЛЯХТИЧ"
1 ГУМОР А) СОРОК РОКІВ З ГАКОМ РОЗМОВЛЯЮ Я ПРОЗОЮ,А МЕНІ
НІКОЛИ Й НА ДУМКУ НЕ СПАДАЛО...
2 ІРОНІЯ Б)Я ХОЧУ РОЗУМУ НАБРАТИСЬ, ЩОБ НЕ ПАСТИ ЗАДНІХ У
ПРИСТОЙНОМУ ТОВАРИСТВІ
3 САРКАЗМ В)МОЖНА ПОДУМАТИ, ЩО В НАС ЩОДНЯ ЯКЕСЬ СВЯТО-
ТІЛЬКИ ТЕ Й РОБЛЯТЬ, ЩО ЗРАНКУ Й ДО СМЕРКУ НА
СКРИПКАХ ТЕРЛИКАЮТЬ ПІСЕНЬ ГОРЛАЮТЬ.
4 САТИРА Г)...ВСЕ ВЕЛЬМОЖЕ ПАНСТВО ВБИРАЄТЬСЯ ВРАНЦІ В
ОТАКІ САМІСІНЬКІ ХАЛАТИ.
Д)ОТ ЙОЛОП ТАК ЙОЛОП! ДРУГОГО ТАКОГО Й У
ЦІЛОМУ СВІТІ НЕ ЗНАЙДЕШ!
Отже, «людина», як один із видів живих істот, населяє планету Земля. Є кілька кардинально протилежних теорій її походження – від «цинічно-приземленою» теорії Ч. Дарвіна до містичної гіпотези інопланетної природи Homo Sapiens. Однак, незважаючи на розбіжності, всі вчені сходяться на думці, що людина єдина в трьох іпостасях – біологічній, соціальній і духовній. Що це означає?
У своєму житті людина проявляє себе як істота біологічна: вона володіє певною анатомією і фізіологією, у неї існують інстинкти і основні потреби – в їжі, у відпочинку, безпеці, продовженні роду. Однак це – лише частина потреб людини. Вона не може жити, не виконуючи певних функцій у суспільстві, соціумі. Всі ми за своє життя виконуємо безліч соціальних ролей – дітей, батьків, друзів, студентів, працівників, колег. Життя людини в суспільстві, його розвиток саме як соціальної істоти вчені називають социогенез (на відміну від антропогенезу – розвитку людини як біологічної істоти). Вчені довели, що людині необхідно оточення інших людей, необхідно відчувати себе частиною «великого колективу» – бути соціалізованим, включеним в життя суспільства. Тільки тоді людина набуває специфічні навички, що відрізняють його від тварини, – мова, вміння взаємодіяти з іншими людьми, приносити користь суспільству.
Але і це ще не все. Можна сказати, що у своїй біологічній природі людина реалізується як особистість, в соціальній діяльності – як індивід. Але досягти вищого ступеня розвитку людини на цій Землі – стати особистістю – йому дозволяє лише духовна сфера. Вона включає в себе почуття, емоції, думки індивіда, його потреби в самовираженні і творчості, його морально-етичні принципи