Дайте ответ Письменно ответь на вопросы: 1) Почему Хлестаков две недели проживал в гостинице? Как он себя ощущает?
2) Какую новую роль по счастливой случайности приходится играть Хлестакову?
3) Какую черту характера в большей степени проявляет Хлестаков?
4) Какое впечатление о Хлестакове складывается у окружающих?
5) Хлестаков врет сознательно? Зачем он врет?
Задание №2.
Заполни таблицу:
Речь героя
Хлестаков и другие
Описание Гоголем Хлестакова
Поступки. Развитие характера.
Твір на тему чого навчає нас Біблія
Згідно з розповіддю Старого Заповіту після виходу з Єгипту ізраїльтяни під проводом Мойсея дісталися до Сінайської пустелі. Бог, зустрівшись із Мойсеєм на горі Сінай, дав йому низку настанов, серед яких були й десять знаменитих заповідей, що стали не тільки основою іудейської і християнської релігій, а й назавжди визначили вселюдські норми поведінки. Провідним мотивом перших чотирьох заповідей може вважатися наказ "Не сотвори собі кумира", який означав вимогу єдиної віри. Оскільки біблійські положення багатозначні, то вимога не створювати кумира може сприйматися як застереження від бездумного поклоніння скороминущим цінностям і ідеалам.
Заповідь "Не призивай Імення Господа, Бога твого, надаремно!" може сприйматися як вимога етична — не спекулювати шанованими поняттями без потреби.
Байки Мітяя» — російськомовний 20-серійний телесеріал 2012 року, знятий в Україні.
Після виходу на телебаченні, він був названий найуспішнішим серіалом тижня (6 — 12 лютого 2012 року)[6].
Сюжет
Кожна серія серіалу являє собою окремий фільм, пов'язує всі двадцять серій тільки головний персонаж Мітяй. Мітяй — простий сільський житель, сусід Івана та Валентини Будько з серіалу «Свати», кожен раз він потрапляє в нову історію. Мітяй постане перед глядачами в нових образах, таких як пожежний і співак[7].
Всього Микола Добринін втілив близько 60 образів[5].
Объяснение:
Ба́сня — жанр дидактической литературы: короткий рассказ в стихах или прозе с прямо сформулированным моральным выводом, придающим рассказу аллегорический смысл. В конце или в начале басни содержится краткое нравоучительное заключение — так называемая мораль. Действующими лицами обычно выступают животные, растения, вещи. В басне высмеиваются пороки людей.
Басня — один из древнейших литературных жанров. В Древней Греции был знаменит Эзоп (VI—V века до нашей эры), писавший басни в прозе. В Риме — Федр (I век нашей эры). В Индии сборник басен «Панчатантра» относится к III веку. Виднейшим баснописцем нового времени был французский поэт Жан Лафонтен (XVII век).
В России развитие жанра басни относится к середине XVIII — началу XIX веков и связано с именами А. П. Сумарокова, И. И. Хемницера, А. Е. Измайлова, И. И. Дмитриева, хотя первые опыты стихотворных басен были ещё в XVII веке у Симеона Полоцкого и в первой половине XVIII века у А. Д. Кантемира, В. К. Тредиаковского. В русской поэзии вырабатывается басенный вольный стих, передающий интонации непринуждённого и лукавого сказа.
Басни И. А. Крылова с их реалистической живостью, здравомысленным юмором и превосходным языком знаменовали расцвет этого жанра в России. В советское время приобрели популярность басни Демьяна Бедного, Сергея Михалкова и другие.