Мы имеем смесь из этана и пропана, которую взорвали на воздухе, ну или в избытке кислорода, каждый компонент смеси и этан и пропан с удовольствием реагирует с кислородом, вот и записываем два уравнения:
2C2H6 + 7O2 = 4CO2 + 6H2O (1)
C3H8 + 5O2 = 3CO2 + 4H2O (2)
CO2 + Ca(OH)2 = CaCO3 + 2H2O (3)
2 - Пытаемся вытянуть ценную информацию из ДАНО, у нас есть исходный объем смеси, значит мы можем найти количество вещества смеси, через объем это выглядит так:
n = V/Vm = 10,08л/22,4л/моль = 0,45моль
3 - У нас есть общее количество вещества в смеси, но ведь оно не с потолка берется, а из чего - то складывается, в данной смеси, общее количество вещества складывается из количества вещества этана и пропана, так давайте представим, что количество вещества этана это х, а количество вещества пропана - это у и уже получаем одно уравнение:
х + у = 0,45
4 - Дальше. Нам неспроста дано то, что весь этот образовавшийся углекислый газ пропустили через раствор известковой воды, да еще и массу осадка дали, из этого тоже можно вытянуть ценную информацию, например зная количество вещества осадка, мы точно найдем его количество вещества, чем и займемся:
n = m/M = 120г/100г/моль = 1,2моль
5 - Теперь анализируем уравнение под пунктом три, согласно уравнению реакции, количество вещества углекислого газа равно количеству вещества выпавшего осадка, т.е. 1,2 моль, а именно это количество образовалось в результате взрыва исходной смеси, значит, теперь мы знаем количество вещесвта газа, выделившегося в результате реакций (1) и (2).
6 - Теперь мы снова займемся анализом уравнений, на этот раз (1) и (2).
Что мы видим, а видим то, что количество вещества этана(которое х) в два раза меньше чем количество вещества газа, который выделился, значит количество вещества CO2 впервой реакции 2х. Проанализируем второе уравнение, там четко видно, что количество вещества CO2 в три раза больше чем количество вещества пропана, т.е. 3y.
7 - Теперь, веренемся на пару пунктов назад и вспомним, что мы нашли количество CO2 - это 1,2 моль, значит назревает еще одно уравнение: 2х + 3у = 1,2моль
8 - Теперь нам нужно составить систему уравнений, а вот собственно и она:
x + y = 0.45
2x + 3y = 1.2
И решить ее. Решим мы ее очень просто, сначала, первое уравнение домножим на три(чтобы избавиться от игриков)
Получаем:
3x + 3y = 1.35
2x + 3y = 1.2
Теперь голая математика - алгебраическое вычитание, из первого вычтем второе и получим ну совсем простенькое уравнение:
x = 0,15
9 - Ну нашли мы икс, валяем и игрик.
0,15 + у = 0,45
у = 0,3
Вспоминаем, что когда то давно за х и у, мы обозначили количества вещества этана и пропана, значит 0,15 моль - это количество вещетсва этана, 0,3 моль - количество вещетсва пропана.
pH, Водневий показник — величина, що показує міру активності іонів водню (Н+) в розчині, тобто ступінь кислотності або лужності цього розчину. Для розведених розчинів можна користуватись терміном «концентрація» замість «активність» у цьому визначенні. pH нейтрального розчину становить 7, розчини із більшим значенням водневого показника є лужними, із меншими — кислими.
Загальну концепцію виміру кислотності розчину за до рН сформулював С. П. Соренсен (Sørensen) в 1909 р.
Визначення Редагувати
Див. також: Іонний добуток води
Співвідношення між pH та pOH
рН обчислюється як від'ємний десятковий логарифм активності іонів H+ (або, точніше, для водних розчинів — іонів гідроксонію [H3O+]) і є безрозмірною величиною:
При вищих температурах константа електролітичної дисоціації води підвищується, відповідно збільшується іонний добуток води Kw, тому нейтральною виявляється pH < 7 (що відповідає концентраціям, що збільшилися як H+, так і OH−); при зниженні температури, навпаки, нейтральна pH зростає. Всі ці зміни відбуваються в інтервалі значень[2] Kw від 0,11·10-14 (0 °C) до 55,0·10-14 (100 °C), тобто залежно від температури pH нейтрального розчину змінюється від -7,48 до -6,13.
рН абсолютно чистої води мусить мати значення 7. Але насправді такого майже ніколи не трапляється — наприклад, при контакті із повітрям у воді розчиняється вуглекислий газ, з якого утворюється вугільна кислота Н2СО3, внаслідок цього рН води падає до 5,7—6.
pH більшості відомих розчинів коливається між значеннями 0 та 14. Відомі розчини із значенням рН меншим нуля та більшим 14, але у таких випадках замість pH, як характеристики кислотності розчину, зазвичай користуються концентрацією кислоти або лугу.
Мы имеем смесь из этана и пропана, которую взорвали на воздухе, ну или в избытке кислорода, каждый компонент смеси и этан и пропан с удовольствием реагирует с кислородом, вот и записываем два уравнения:
2C2H6 + 7O2 = 4CO2 + 6H2O (1)
C3H8 + 5O2 = 3CO2 + 4H2O (2)
CO2 + Ca(OH)2 = CaCO3 + 2H2O (3)
2 - Пытаемся вытянуть ценную информацию из ДАНО, у нас есть исходный объем смеси, значит мы можем найти количество вещества смеси, через объем это выглядит так:
n = V/Vm = 10,08л/22,4л/моль = 0,45моль
3 - У нас есть общее количество вещества в смеси, но ведь оно не с потолка берется, а из чего - то складывается, в данной смеси, общее количество вещества складывается из количества вещества этана и пропана, так давайте представим, что количество вещества этана это х, а количество вещества пропана - это у и уже получаем одно уравнение:
х + у = 0,45
4 - Дальше. Нам неспроста дано то, что весь этот образовавшийся углекислый газ пропустили через раствор известковой воды, да еще и массу осадка дали, из этого тоже можно вытянуть ценную информацию, например зная количество вещества осадка, мы точно найдем его количество вещества, чем и займемся:
n = m/M = 120г/100г/моль = 1,2моль
5 - Теперь анализируем уравнение под пунктом три, согласно уравнению реакции, количество вещества углекислого газа равно количеству вещества выпавшего осадка, т.е. 1,2 моль, а именно это количество образовалось в результате взрыва исходной смеси, значит, теперь мы знаем количество вещесвта газа, выделившегося в результате реакций (1) и (2).
6 - Теперь мы снова займемся анализом уравнений, на этот раз (1) и (2).
Что мы видим, а видим то, что количество вещества этана(которое х) в два раза меньше чем количество вещества газа, который выделился, значит количество вещества CO2 впервой реакции 2х. Проанализируем второе уравнение, там четко видно, что количество вещества CO2 в три раза больше чем количество вещества пропана, т.е. 3y.
7 - Теперь, веренемся на пару пунктов назад и вспомним, что мы нашли количество CO2 - это 1,2 моль, значит назревает еще одно уравнение: 2х + 3у = 1,2моль
8 - Теперь нам нужно составить систему уравнений, а вот собственно и она:
x + y = 0.45
2x + 3y = 1.2
И решить ее. Решим мы ее очень просто, сначала, первое уравнение домножим на три(чтобы избавиться от игриков)
Получаем:
3x + 3y = 1.35
2x + 3y = 1.2
Теперь голая математика - алгебраическое вычитание, из первого вычтем второе и получим ну совсем простенькое уравнение:
x = 0,15
9 - Ну нашли мы икс, валяем и игрик.
0,15 + у = 0,45
у = 0,3
Вспоминаем, что когда то давно за х и у, мы обозначили количества вещества этана и пропана, значит 0,15 моль - это количество вещетсва этана, 0,3 моль - количество вещетсва пропана.
10 - Вычисляем объемный состав компонентов смеси.
Находим объем этана по формуле:
V = n*Vm = 0,15моль*22,4л/моль = 3,36л
Находим объем порпана по той же формуле:
V = Vm*n = 22,4л/моль*0,3моль = 6,72 литра
11 - Высчитываем объемные доли:
фэтана = Vэтана/Vсмеси = 3,36л/10,08л*100% = 33%
фпропана = 100% - 33% = 67%
Вот так)
Объяснение:
Объяснение:
pH, Водневий показник — величина, що показує міру активності іонів водню (Н+) в розчині, тобто ступінь кислотності або лужності цього розчину. Для розведених розчинів можна користуватись терміном «концентрація» замість «активність» у цьому визначенні. pH нейтрального розчину становить 7, розчини із більшим значенням водневого показника є лужними, із меншими — кислими.
Загальну концепцію виміру кислотності розчину за до рН сформулював С. П. Соренсен (Sørensen) в 1909 р.
Визначення Редагувати
Див. також: Іонний добуток води
Співвідношення між pH та pOH
рН обчислюється як від'ємний десятковий логарифм активності іонів H+ (або, точніше, для водних розчинів — іонів гідроксонію [H3O+]) і є безрозмірною величиною:
{\displaystyle {\mbox{pH}}=-\lg \left[{\mbox{H}}^{+}\right]}{\displaystyle {\mbox{pH}}=-\lg \left[{\mbox{H}}^{+}\right]}
Отже, для нейтральних розчинів значення pH рівне 7, для лужних — більше 7, для кислих — менше. Із значення pH можна розрахувати pOH[1]:
{\displaystyle \mathrm {pOH=14-pH} }{\displaystyle \mathrm {pOH=14-pH} }.
При вищих температурах константа електролітичної дисоціації води підвищується, відповідно збільшується іонний добуток води Kw, тому нейтральною виявляється pH < 7 (що відповідає концентраціям, що збільшилися як H+, так і OH−); при зниженні температури, навпаки, нейтральна pH зростає. Всі ці зміни відбуваються в інтервалі значень[2] Kw від 0,11·10-14 (0 °C) до 55,0·10-14 (100 °C), тобто залежно від температури pH нейтрального розчину змінюється від -7,48 до -6,13.
рН абсолютно чистої води мусить мати значення 7. Але насправді такого майже ніколи не трапляється — наприклад, при контакті із повітрям у воді розчиняється вуглекислий газ, з якого утворюється вугільна кислота Н2СО3, внаслідок цього рН води падає до 5,7—6.
pH більшості відомих розчинів коливається між значеннями 0 та 14. Відомі розчини із значенням рН меншим нуля та більшим 14, але у таких випадках замість pH, як характеристики кислотності розчину, зазвичай користуються концентрацією кислоти або лугу.