1. Перетворіть наведені схеми на рівняння реакцій та укажіть, які з них є екзотермічними (відповідь обґрунтуйте):
a. СН 4 → С + Н 2 ↑;
b. K + H 2 O → KOH + H 2 ↑;
c. Cu(OH) 2 → CuO + H 2 O;
d. H 3 PO 4 + KOH → K 3 PO 4 + H 2 O;
e. CuSO 4 ·5H 2 O → CuO + SO 3 + H 2 O.
2. Визначте, які з наведених рівнянь описують екзотермічні реакції, а які –
ендотермічні (відповідь обґрунтуйте):
a. SO 3 (г.) + H 2 O (г.) = H 2 SO 4 (р.); ∆H = −89 кДж;
b. 2SO 3 (р.) = 2SO 2 (г.) + O 2 (г.); ∆H = +284 кДж;
c. H 2 (г.) + Br 2 (г.) = 2HBr (г.); ∆H = −68 кДж;
d. CaO (тв.) + CO 2 (г.) = CaCO 3 (тв.); ∆H = –1770 кДж;
e. 2HgO (тв.) = 2Hg (р.) + O 2 (г.); ∆H = +362 кДж.
Ви вже знаєте, що серед сполук різних елементів окрему групу станов-
лять ті, що утворені Карбоном, — так звані органічні сполуки. З найважли-
вішими з них ви ознайомилися в поперед ніх класах, а докладно вивчити
органічні речовини в усій їхній багатоманітності зможете в окремому роз-
ділі органічної хімії. Цей підручник відкриє багато нового, досі невідомого
про природні й синтетичні сполуки, із яких виготовлено ваш одяг, які ви
вживаєте в їжу, які вас обігрівають і лікують, з яких, зрештою, побудовано
ваш організм.
Зміст кожної наступної теми і кожного наступного параграфа підручни-
ка ґрунтується на змісті попередніх. Намагайтеся зрозуміти логіку органіч-
ної хімії — і ви легко засвоїте навіть найскладніший матеріал. А знання
залежності властивостей органічних речовин від їхніх складу та будови да-
дуть вам змогу не лише пояснювати ці властивості, а й передбачати їх.
У вивченні хімії вам до структура підручника. Фактичний
матеріал про органічні сполуки викладається в рубриках: Склад і будова
молекул, Фізичні властивості, Хімічні властивості, Застосування,
Добування. Матеріал про хімічні властивості як найважливіший подано в
зручному вигляді: рівняння хімічних реакцій речовин згруповано в одному
місці, а пояснення цих реакцій наведено паралельно.
Кожна тема закінчується висновками, в яких узагальнено основ ний,
найважливіший матеріал. Наприкінці параграфів наведено завдання, за
до яких ви можете перевірити свої знання і розуміння вивченого.
Не лінуйтеся робити це систематично — і успіх у навчанні забезпечений. Не
нехтуйте також запитаннями, уміщеними в тексті параграфів.
Навички експериментування ви зможете розвинути, виконуючи різно-
манітні хімічні досліди. Прописи лабораторних робіт наведено в тексті па-
раграфів, а практичних робіт — наприкінці підручника.
Сподіваємося, що вивчення органічної хімії буде для вас цікавим і ко-
рисним.
Успіхів вам!
Хи́мия (от араб. کيمياء, произошедшего, предположительно, от египетского слова Кемет (транслит. егип. Kmt) (чёрный), откуда возникло также название Египта, чернозёма и свинца — Та-Кемет — «чёрная земля» (егип. tA-kmt)[1][2][3]; другие возможные варианты: др.-греч. χυμος — „сок“, „эссенция“, „влага“, „вкус“, др.-греч. χυμα — „сплав (металлов)“, „литьё“, „поток“, др.-греч. χυμευσις — „смешивание“) — одна из важнейших и обширных областей естествознания, наука, изучающая вещества, также их состав и строение, их свойствах, зависящих от состава и строения, их превращениях, ведущих к изменению состава — химических реакциях, а также о законах и закономерностях, которым эти превращения подчиняются. Поскольку все вещества состоят из атомов, которые благодаря химическим связям формировать молекулы, то химия занимается, прежде всего, рассмотрением перечисленных выше задач на атомно-молекулярном уровне, то есть на уровне химических элементов и их соединений. Химия имеет немало связей с физикой и биологией, по сути граница между ними условна[4], а пограничные области изучаются квантовой химией, химической физикой, физической химией, геохимией, биохимией и другими науками.