Го так закру-
д
11-12 дайте відповіді на запитання до джерела,
коронний гетьман миколай потоцький писав: « ж з
iviиколай потоцький писав: «хто ж затримає народ, коли в нього так і
илися колеса свавілля, що іх ніяким чином не можна стрим
ія, що ж ніяким чином не можна спі переконався я про це під кие
в павлюка, на весни, незважаючи на такий великий розгром, осив остряне
розгромив я острянина — зразу ж було обрано кер
устрянина — зразу ж було обрано керівником гиню, і я двадцять тижнів вів із на
війну та ледве привів до послуху зброєю і немалим пролиттям крові
a коли відбулося повстання, про яке йдеться в джерелі?
в якими були результати та наслідки події?
Объяснение:
1) На початку лютого 1919 р. тимчасовий робітничо - селянський уряд України встановив нову назву державу - Українська Соціалістична Радянська Республіка (УСРР).
2) Раднарком (Рада народних комісарів) - уряд УСРР.
3) Ревком - військово - революційні комітети, які контролювали владу на місцях.
4) ЧК (Надзвичайна комісія) - каральній орган радянської влади.
5) "Воєнний комунізм" - політика радянської влади, що передбачала продовольну розверстку.
6) 14 червня 1919 р. ЦВК рад України схвалив декрет про утворення "воєнно-політичного союзу".
7) Продрозверстка передбачала розкладання по дворах, селах, волостях завдання щодо збору продовольства.
8) Червоний терор - масовий терор, здійснюваний більшовиками проти широких соціальних груп, що були проголошені "класовими ворогами" або були звинувачені в "контрреволюційній" діяльності.
9) Білий терор - масовий терор, здійснюваний білогвардійцями проти незгодних з реставрацією колишньої цірської Росії.
10) "Листопадова катастрофа" - це перехід УГА на бік Денікіна.
11) "Трикутник смерті" - умовна назва ситуації, у якій опинилася українська армія наприкінці 1919 р.
Читай ниже
Объяснение:
ПАПСТВО В ЭПОХУ ПОЗДНЕГО СРЕДНЕВЕКОВЬЯ. Утверждение
феодализма привело Римско-католическую церковь в самое плачевное
состояние. В эпоху социальных потрясений, вызванных нашествиями
варваров, епископы и другие наделенные властью церковные мужи
взяли на себя осуществление гражданских и политических функций,
на которое оказались не гражданские власти. Затем,
с развитием феодального строя в X и начале XI в., император
Священной Римской империи и другие крупные феодалы предпочитали
наделять земельными владениями епископов, а не светских вассалов,
поскольку первые не могли иметь династических притязаний,
представлявших угрозу для суверена. Вследствие этого многие епископы
и аббаты оказались не только церковными, но и могущественными
мирскими владыками.
Епископов избирали в качестве вассалов — не столько за
духовные качества, сколько за административные
и готовность исполнять волю суверена. Такие церковные деятели,
которые были поглощены мирскими делами и контролем за своими
доходами, зачастую мало интересовались религией. Их нередко можно
2
было обвинить в симонии (торговле церковными должностями)
и сожительстве с наложницами. В эти десятилетия упадка назрела
и была признана необходимость реформы, однако феодальная система
отношений, при которой светские государи могли осуществлять
эффективный контроль над епископами и аббатами, делала подобную
реформу трудной задачей.
P.s. Прости, только позднее знаю