Молекула представляет собой электрический диполь с дипольным моментом p = 7,9 ∙ 10^-30 Кл∙м. Определить напряжённость электрического поля, создаваемого молекулой в точке, расположенной на расстоянии r = 3,6 ∙ 10^-8 м от середины диполя, под углом α = 75° к его оси (размер молекулы очень мал по сравнению с расстоянием r >> ℓ).
Объяснение:
2)Наблюдение производится при естественной обстановке, опыт — искусственно созданная человеком ситуация. Наблюдая, человек не вмешивается в ситуацию, в опытах же инициатор является главным рычагом. Для проведения опыта необходимы сторонние при , при наблюдении — нет.
3)Четыре этажа
Приборы и материалы: бокал, бумага, ножницы, вода, соль, красное вино, подсолнечное масло, крашенный спирт.
Этапы проведения опыта
Попробуем налить в стакан четыре разных жидкости так, чтобы они не смешались и стояли одна над другой в пять этажей. Впрочем, нам удобнее будет взять не стакан, а узкий, расширяющийся к верху бокал.
1)там рисунок не покозал ты
Атом — з хімічної точки зору найменша, електронейтральна, хімічно неподільна частинка речовини. Фізична модель атома, у свою чергу, докладніше розкриває подробиці його будови. Відповідно до неї, атом складається з щільного ядра з позитивно заряджених протонів та електрично нейтральних нейтронів.Будова атома На популярному рівні будову атома можна викласти у рамках так званої планетарної моделі, запропонованої Ернестом Резерфордом у 1911 році як результат його експериментів з розсіяння альфа-частинок атомами золота. Згідно з моделлю Резерфорда атом складається з масивного важкого ядра і електронів, що обертаються навколо ядра. Така модель нагадує своєю будовою Сонячну систему, що й слугувало при виборі назви моделі. Однак, сьогодні модель атома Резерфорда має лише історичну цінністьБудова атома Атоми складаються з елементарних частинок (протонів, електронів, та нейтронів). У центрі атома знаходиться крихітне, позитивно заряджене ядро, що складається з протонів та нейтронів. Ядро оточене електронною хмарою, яка займає більшу частину його об'єму. В електронній хмарі можна виділити оболонки, для кожних з яких існує кілька можливих орбіталей. Коли електрони приєднуються до атома, вони займають орбіталь із найнижчою енергією. Лише електрони зовнішньої оболонки можуть брати участь в утворенні міжатомних зв'язків. Атоми можуть віддавати та приєднувати електрони, стаючи позитивно або негативно зарядженими іонами.