На схематическом рисунке показана последовательность событий при формировании условного рефлекса. Укажите на рисунке связь, которая образовалась между двумя нервными центрами в процессе его формирования.
Первым человеком, увидевшим клетки, был английский учёный Роберт Гук (известный нам благодаря закону Гука) . В 1663 году, пытаясь понять, почему пробковое дерево так хорошо плавает, Гук стал рассматривать тонкие срезы пробки с усовершенствованного им микроскопа. Он обнаружил, что пробка разделена на множество крошечных ячеек, напомнивших ему монастырские кельи, и он назвал эти ячейки клетками (по-английски cell означает «келья, ячейка, клетка») . В 1674 году голландский мастер Антоний ван Левенгук (Anton van Leeuwenhoek, 1632—1723) с микроскопа впервые увидел в капле воды «зверьков» — движущиеся живые организмы. Таким образом, уже к началу XVIII века учёные знали, что под большим увеличением растения имеют ячеистое строение, и видели некоторые организмы, которые позже получили название одноклеточных. Однако клеточная теория строения организмов сформировалась лишь к середине XIX века, после того как появились более мощные микроскопы и были разработаны методы фиксации и окраски клеток. Одним из её основоположников был Рудольф Вирхов, однако в его идеях присутствовал ряд ошибок: так, он предполагал, что клетки слабо связаны друг с другом и существуют каждая «сама по себе» . Лишь позднее удалось доказать целостность клеточной системы.
Людська cексуальність, треба визнати, галузь дуже заплутана. Примх у cексі існує не менше, ніж смаків в їжі. І так само, як відрізняються наші кулінарні вподобання, так варіюються й наші сексуальні смаки, змінюючись від країни до країни, від однієї людини до іншої та з дня на день. Зайве казати, що такі дані треба сприймати дуже обережно. Дослідження сексуальної поведінки часто неточні. Табу на розмови про cекс, яке все ще існує в суспільстві, змушує деяких учасників опитувань приховувати правду, тоді як інших, навпаки, прикрашувати свої "подвиги". Ці статистичні дані, безперечно, не є останньою істиною, а лише спробою надати загальне уявлення про діапазон сексуального життя в XXI столітті. Визначити точну кількість людей з нетрадиційною орієнтацією вкрай складно. Дані можуть варіюватися від 1% до 15% в залежності від того, хто бере участь в опитуванні, як формулюються запитання, і що саме вивчають дослідники: сексуальну привабливість, поведінку або ідентичність.
Деякі недавні дослідження з різних країн світу свідчать, що існує певна кількість людей, які повністю позбавлені сексуального бажання, хоча це і не не означає, що вони ніколи не були у стосунках. Як і з питанням сексуальної орієнтації, точна кількість таких людей невідома. Більшість статистичних досліджень зупиняється на цифрі 1%. Втім, останнім часом набуває сили рух за право на самовизначення людей, які не відчувають сексуального потягу.
Людська cексуальність, треба визнати, галузь дуже заплутана. Примх у cексі існує не менше, ніж смаків в їжі. І так само, як відрізняються наші кулінарні вподобання, так варіюються й наші сексуальні смаки, змінюючись від країни до країни, від однієї людини до іншої та з дня на день. Зайве казати, що такі дані треба сприймати дуже обережно. Дослідження сексуальної поведінки часто неточні. Табу на розмови про cекс, яке все ще існує в суспільстві, змушує деяких учасників опитувань приховувати правду, тоді як інших, навпаки, прикрашувати свої "подвиги". Ці статистичні дані, безперечно, не є останньою істиною, а лише спробою надати загальне уявлення про діапазон сексуального життя в XXI столітті. Визначити точну кількість людей з нетрадиційною орієнтацією вкрай складно. Дані можуть варіюватися від 1% до 15% в залежності від того, хто бере участь в опитуванні, як формулюються запитання, і що саме вивчають дослідники: сексуальну привабливість, поведінку або ідентичність.
Деякі недавні дослідження з різних країн світу свідчать, що існує певна кількість людей, які повністю позбавлені сексуального бажання, хоча це і не не означає, що вони ніколи не були у стосунках. Як і з питанням сексуальної орієнтації, точна кількість таких людей невідома. Більшість статистичних досліджень зупиняється на цифрі 1%. Втім, останнім часом набуває сили рух за право на самовизначення людей, які не відчувають сексуального потягу.