Карл Лінней (1707—1778) відомий, насамперед, завдяки своїй книзі Systema Naturae, яка лише за час його життя була перевидана аж 12 разів. В цій праці Лінней розробив та обґрунтував загальні методи класифікації живих істот, що й досі використовуються в ботаніці та зоології.
Відповідно до ліннеївської номенклатури, кожен вид живих істот має унікальне подвійне ім'я — перша частина відповідає роду, який об'єднує кілька споріднених видів, а друга — це специфічний епітет, який вказує на конкретний вид. Для уникнення різночитань при перекладах вся біологічна номенклатура в обов'язковому порядку надається латиною. Таким чином, кожний описаний вид живих істот має біномінальну (таку, що складається з двох слів) латинську назву, а також може (але не завжди) мати і назви на інших мовах; при цьому в науковому обігу використовується латинська назва. Назва роду пишеться з великої літери, а видова назва з маленької, наприклад: Homo sapiens — людина розумна. Повне та повністю коректне наукове видове ім'я за сучасними правилами має також включати прізвище автора, що першим описав даний вид, та рік опису; але ці відомості в науковій літературі не завжди наводяться.
Відповідно до ліннеївської системи кожний таксон розміщується в ієрархічних групах, або рангах. Кожна група вищого рівня складається з декількох (інколи — з однієї) групи нижчого рівня. Біномінальне наукове ім'я, таким чином, дає можливість визначити всі ієрархічні групи, в які входить таксон.
1. Синдром Дауна* и Синдром Патау — у данных заболеваний перинатальная диагностика одинакова. На первом этапе скрининга производится определение биохимических маркеров и УЗИ-исследование, на основании которых рассчитывается риск рождения больного ребенка для данной женщины. Женщинам, попавшим в группы риска, предлагается проведение инвазивной пренатальной диагностики:
В полученных образцах материала плода проводится поиск трисомии по 13-ой хромосоме методом кариотипирования.
2. Синдром Клайнфельтера — основным самым точным методом подтверждения синдрома является кариотипирование. При этом подсчитывается количество хромосом в клетках, определяется их структура, что позволяет выявить различные хромосомные аномалии.
3. Феникетонурия — биохимический исследование (проба Феллинга)
*обратите внимание, автор, словосочетание "болезнь Дауна" уже не используется и считается устаревшим.
Відповідь:
Карл Лінней (1707—1778) відомий, насамперед, завдяки своїй книзі Systema Naturae, яка лише за час його життя була перевидана аж 12 разів. В цій праці Лінней розробив та обґрунтував загальні методи класифікації живих істот, що й досі використовуються в ботаніці та зоології.
Відповідно до ліннеївської номенклатури, кожен вид живих істот має унікальне подвійне ім'я — перша частина відповідає роду, який об'єднує кілька споріднених видів, а друга — це специфічний епітет, який вказує на конкретний вид. Для уникнення різночитань при перекладах вся біологічна номенклатура в обов'язковому порядку надається латиною. Таким чином, кожний описаний вид живих істот має біномінальну (таку, що складається з двох слів) латинську назву, а також може (але не завжди) мати і назви на інших мовах; при цьому в науковому обігу використовується латинська назва. Назва роду пишеться з великої літери, а видова назва з маленької, наприклад: Homo sapiens — людина розумна. Повне та повністю коректне наукове видове ім'я за сучасними правилами має також включати прізвище автора, що першим описав даний вид, та рік опису; але ці відомості в науковій літературі не завжди наводяться.
Відповідно до ліннеївської системи кожний таксон розміщується в ієрархічних групах, або рангах. Кожна група вищого рівня складається з декількох (інколи — з однієї) групи нижчого рівня. Біномінальне наукове ім'я, таким чином, дає можливість визначити всі ієрархічні групи, в які входить таксон.
1. Синдром Дауна* и Синдром Патау — у данных заболеваний перинатальная диагностика одинакова. На первом этапе скрининга производится определение биохимических маркеров и УЗИ-исследование, на основании которых рассчитывается риск рождения больного ребенка для данной женщины. Женщинам, попавшим в группы риска, предлагается проведение инвазивной пренатальной диагностики:
биопсии ворсин хориона (8-12 недели) амниоцентеза (14-18 недели) кордоцентеза (после 20-й недели)В полученных образцах материала плода проводится поиск трисомии по 13-ой хромосоме методом кариотипирования.
2. Синдром Клайнфельтера — основным самым точным методом подтверждения синдрома является кариотипирование. При этом подсчитывается количество хромосом в клетках, определяется их структура, что позволяет выявить различные хромосомные аномалии.
3. Феникетонурия — биохимический исследование (проба Феллинга)
*обратите внимание, автор, словосочетание "болезнь Дауна" уже не используется и считается устаревшим.